Capo'en kalder vi den i daglig tale blandt guitarister - dens fulde navn er capo d'astro. Det er en lille klemme, som sættes omkring guitarhalsen, så det strammer bag et bånd.
Spiller man en D-akkord, mens capo'en er bag 2. bånd, bliver det en E, man skelner her mellem den noterede akkord og den klingende akkord. Bag 3. bånd bliver det en F-akkord. Spiller du en melodi på guitaren i G-dur, bliver det en A-dur, når capo'en er på 2. bånd, og en B-dur i 3. bånd.
Dette er nok volapyk, hvis du er begynder. Dem, der kender tonesystemet, forstår nok lidt mere. For mange, især indenfor klassisk guitar, regnes den for en "snyder." Dog opfordres klassiske guitarister til at sætte capo'en i 3. bånd, når de spiller musik fra før år 1750, så den klinger som guitarens forløber, lutten. Inden for de rytmiske genrer bruges capo'en sjældent - undtagelserne er især visse stille rockballader. Nu køres der også i disse genrer meget på lukkede akkorder (akkorder uden løse strenge), der kan flyttes op og ned og på skalaer, der kan flyttes.
Men er du til folke- og visesang og moderne folkemusik, ragtime og blues, så vil du komme til at bruge capo'en en hel del. Ved instrumentalnumre vil den forandre klangfarven og derved stykkets karakter.
Samtidig kan det ske, at en del sange ligger dybt for din stemme - det vil det ofte gøre for mange i G-dur. Det er bare synd, at du aldrig får øvet G-durs akkorder. Så sæt capo'en på, så hæves det, så du ikke skal vride din stemme nedad. Sådan kan du også gøre, hvis du skal ledsage en anden med dit spil, som siger til dig, om du tror han er Leonard Cohen. Hvis det modsatte er problemet - for højt for stemmen - så må du lære at transponere om til andre akkorder..
Hvis man sætter capoøen højere end 5. bånd, så forandrer lyden sig meget. Her vil dem, der hører det på en cd-indspilning tænke, hvad det dog er for et instrument der spilles her. Man kan så bevidst være ude efter den effekt, men skal det stadig lyde som en guitar, så sæt ikke capo'en højere end 5. bånd.
Så det er et køb, som du skal overveje seriøst. De koster heller ikke en herregård. Du skal huske at se efter, om det virkelig er nogen, der slutter tæt om båndet, så strengene ikke skurrer. Spørg i butikken om at få lov at prøve den på en af deres guitarer.
Hvad gør capo'en?
Det hæver guitarens toneleje i større eller mindre grad, alt efter hvor man sætter den. Sættes den bag 2. bånd, så stemmer guitaren sådan: Fis - H - E - A - Cis- Fis, sættes den bag 3. bånd, så stemmer den: G - C - F - Bb - D - G fremfor normalstemingen E - A - D - G - H - E.Spiller man en D-akkord, mens capo'en er bag 2. bånd, bliver det en E, man skelner her mellem den noterede akkord og den klingende akkord. Bag 3. bånd bliver det en F-akkord. Spiller du en melodi på guitaren i G-dur, bliver det en A-dur, når capo'en er på 2. bånd, og en B-dur i 3. bånd.
Dette er nok volapyk, hvis du er begynder. Dem, der kender tonesystemet, forstår nok lidt mere. For mange, især indenfor klassisk guitar, regnes den for en "snyder." Dog opfordres klassiske guitarister til at sætte capo'en i 3. bånd, når de spiller musik fra før år 1750, så den klinger som guitarens forløber, lutten. Inden for de rytmiske genrer bruges capo'en sjældent - undtagelserne er især visse stille rockballader. Nu køres der også i disse genrer meget på lukkede akkorder (akkorder uden løse strenge), der kan flyttes op og ned og på skalaer, der kan flyttes.
Men er du til folke- og visesang og moderne folkemusik, ragtime og blues, så vil du komme til at bruge capo'en en hel del. Ved instrumentalnumre vil den forandre klangfarven og derved stykkets karakter.
Gavnlig for begyndere på guitar
For begyndere kan den være nyttig til at komme i gang med sammenspil med andre instrumenter. Et eksempel: Du har måske i din første undervisningssæson lært akkorderne, der hører til A-dur, men så vil en blokfløjtespiller i familien gerne spille med dig. Hun er også begynder, og der er C-dur en nem toneart. Så kan du sætte capo'en i 3. bånd, så dine A-dur akkorder klinger i C-dur. Her må du lære tonerækken, så du kan regne ud hvor den skal sættes.Samtidig kan det ske, at en del sange ligger dybt for din stemme - det vil det ofte gøre for mange i G-dur. Det er bare synd, at du aldrig får øvet G-durs akkorder. Så sæt capo'en på, så hæves det, så du ikke skal vride din stemme nedad. Sådan kan du også gøre, hvis du skal ledsage en anden med dit spil, som siger til dig, om du tror han er Leonard Cohen. Hvis det modsatte er problemet - for højt for stemmen - så må du lære at transponere om til andre akkorder..
Anvendelse for viderekomne.
Også viderekomne bruger capo'en, jeg har allerede nævnt instrumentalmusik, der får en anden klangfarve med capo'en. Også til sangledsagelse kan den bruges, hvis der er en sang, hvor man vil bruge nogle effekter på guitaren, der kun kan lade sig gøre i en bestemt toneart, men må løfte tonearten noget, så er den også nyttig. Der er også adskillige eksempler i folkemusikken på samspil mellem flere guitarer, hvor de har capo'en forskellige steder - den skotske folk-gruppe McCalmans bruger det meget.Hvis man sætter capoøen højere end 5. bånd, så forandrer lyden sig meget. Her vil dem, der hører det på en cd-indspilning tænke, hvad det dog er for et instrument der spilles her. Man kan så bevidst være ude efter den effekt, men skal det stadig lyde som en guitar, så sæt ikke capo'en højere end 5. bånd.
Så det er et køb, som du skal overveje seriøst. De koster heller ikke en herregård. Du skal huske at se efter, om det virkelig er nogen, der slutter tæt om båndet, så strengene ikke skurrer. Spørg i butikken om at få lov at prøve den på en af deres guitarer.
![]() |
Capoen for dig med små penge, den er god til prisen. |
![]() | |
En dyrere type, den har den fordel, at | den er let at flytte i en ruf. |
Ingen kommentarer:
Send en kommentar
Velkommen til at give en kommentar: